God morgon.
- Tog du av mig kläderna? - De var förstörda.
Jag tog med mig lite is.
Din vrist är väldigt svullen.
Du måste ha fallit väldigt olyckligt.
Amma borde veta bättre än att rusa nerför trappan i mörkret...
Tack gode Gud att du fångade henne. Hon kunde ha krossat skallen.
Mamma, jag måste gå. Jag måste jobba.
- Lägg dig ner. - Jag har en deadline...
Lägg dig ner.
Lite sött...
...före det beska. Det hjälper.
Gapa.
Lite mer sött och en dag i sängen.
Det är min ordination.
Mamma, jag måste faktiskt jobba idag.
Camille.
Snälla, låt mig få linda din vrist.
Snälla, gå din väg.
Förlåt mig. Jag är bara... trött.
Och jag måste få en del jobb gjort i dag.
Men jobba inte för länge. Kom direkt hem till mig sen.
Det här har pågått ett tag.
Din hälsa... Du får inte sätta den på spel.
Allt sätter sig i kroppen, Camille.
Hej, tjejer.
Varsågod. Behåll resten.
- Tankar du inför dan, Billy? - Du också, ser jag.
Det här är bästa groggvirket.
- Jag är skyldig dig ett samtal. - Nej, jag fick veta vad jag behövde.
Jaså? Är det nåt jag borde veta?
Okej då. Hur mår tjejen?
Jocelyn mår bra.
- Nej, jag menade den andra. - Ska vi hålla på så här?
Vi kan göra som vi alltid gör här och låtsas som ingenting.
- Jag gillar det bättre. - Jaså?
- Jag ska beskydda och betjäna. - Jag ska betjäna mig med en drink.
Allt väl?
- Gav hon dig den blå? - Nej, jag ville inte ha den.
Vet du vad jag gillar mest med att bli full?
Att mamma tar hand om mig efteråt.
Du kan ta hand om dig själv.
Jag vill att mamma gör det och hon vill att jag ska vara så här.
Gör henne inte den tjänsten. Du behöver inte göra det.
Får jag inte röra nåt i hennes rum? Inte ens här?
- De ska gripa honom i dag. - John?
Roy säger att mördaren åker in i dag. Roy är Kelseys kusin.
Han jobbar hos en domare eller nåt sånt.
Har inte Dick sagt nåt till dig?
Vill ni bli intagen eller bara ha Subutex?
- Jag söker en Beverly Van Lumm. - Vi lämnar inte ut patienters namn.
- Hon är inte patient, utan sköterska. - Vi lämnar inte ut namn.
Åh, fan. Du är ju den där snuten.
- Första kändisen jag träffar... - Kan ni hjälpa mig?
- Beverly Van Lumm. - Söker ni mig?
Jackie O'Neele gav mig ert namn.
Ni vet kanske nåt om en Marian Crellin.
- Kom in. Jag kommer strax. - Okej, polismästaren.
- Vad är det som pågår här? - Vänta lite, Ashley.
Nej, låt mig gå in. Vad gör ni här?
Vi har en husrannsakningsorder. Bara gå in. Sätt fart.
- Var är John? - Han skulle köra nånstans.
- När? - I går kväll.
Ashley, min vän...
Du vill inte hamna i fängelse.
- Du måste säga var han är. - Jag vet inte.
Jag kan inte bara överge honom. Folk skulle säga att jag är en bitch.
Faktum är att du skulle hjälpa honom. Folk skulle se dig som en hjältinna.
Ashley, du skulle hjälpa oss allihop.
Alla skulle få veta hur modig du var som räddade små flickors liv.
Skulle jag komma i tidningen?
Tv också, skulle jag tro.
Han skulle aldrig ha sex med mig mer.
- Vad dog hon av? - Det är frågan. Hon skickades runt.
Olika läkare och olika diagnoser.
Crohns sjukdom, hjärtklappning, andningsproblem.
- Mag-tarmproblem, njurproblem... - Jisses.
Det var misstänkta men obekräftade diagnoser.
Natten hon dog tjänstgjorde en kille som aldrig sett henne tidigare.
Men det finns väl en journal?
Journalen? Den kan man tolka som man vill.
Journalerna var värdelösa på den tiden.
Vi sköterskor var journalerna.
Jag behöll en kopia. Tänkte att den kanske skulle komma till nytta.
Münchhausen by proxy - MBP.
- Dog Marian av det? - Det är en mentalsjukdom hos vuxna.
Vid Münchhausens syndrom skadar man sig själv.
Man gör sig själv sjuk. Alla lyder minsta vink.
Münchhausen by proxy, å andra sidan-
- innebär att man gör andra sjuka för att kunna ta hand om dem.
För att rädda dem. Eller försöka få det att se ut som om man försöker.
Ni menar att Adora har det?
Jag säger att de finns de som har det. Mest mödrar.
Mödrar som behöver bli dyrkade.
Det finns inget finare än en kvinna som gör allt för sitt sjuka barn.
- Ni avslog begäran om information. - Jag gjorde som läkarna sa.
- Varför sa ni inget till polisen? - Jag sa det.
Sen blev jag av med jobbet där. Jag hörde aldrig nåt mer om det.
Jag har fortfarande vänner på sjukhuset om ni vill tala med dem.
Inte om Marian.
Om den andra.
Kom, nu ska du lägga dig. Kom.
Jag vill inte. Jag vill inte.
- Amma. - Jag är inte sjuk. Jag är bara...
- Du är bara vad då? - Jag drack några öl i går kväll.
Hon hade dåligt inflytande på Marian. Hon har dåligt inflytande på dig.
Nej, det har hon inte.
Botemedlet är detsamma.
Det här handlar om uttorkning, vitaminbrist och utmattning.
Jag mår bra, mamma.
Jag behöver bara lite sömn.
Kanske en grillad ostmacka.
Det tror jag inte.
Du behöver inte mig för att känna dig bättre.
Du behöver inte mig för att göra en grillad ostmacka.
- Men jag vet inte hur man gör. - Nej, nej, bara gör det.
Tvätta dina kläder också.
- Mamma... - Städa ditt rum.
Betala för allt själv. Det här behöver du väl inte längre?
- Du leker ju inte längre? - Snälla mamma.
- Du är för stor för allt det här... - Sluta!
Det sårar mig att du inte litar på att jag gör det som är bäst för dig.
- Ett, två, tre. Ett, två... - Hej.
Vet du nåt mer ställe där man kan få nåt att dricka så här dags?
Bara här - om du inte går till Bean Town.
Men då måste du gilla lukten av blod och piss.
Vi ses kanske senare.
- Ljudcheck. Ett, två. - Tre, fyra.
Där har vi honom.
Det verkar som om vi har fått fast mördaren. Jag tänkte fira.
- Vill du ha nåt? - Svart kaffe.
Jag läste vittnesmålet av killen som såg John dumpa cykeln.
För det första jobbar han dagskift.
Han råkar bara vara där vid midnatt...
Han är ett skitvittne, men det han sa gav oss en husrannsakningsorder.
Nu kan vi sätta press på honom.
Vi hittade blod under John Keenes säng.
- Va? - Ja. Flickvännen angav honom.
Kvinnorna här är märkliga. De går över lik för att komma i tidningen.
Gud förbjude att man skulle vara vanlig. Då finns man ju inte.
När vi får kriminalteknikernas svar om blodet är fallet avslutat.
Vad vet du om hur Marian Crellin dog?
Nu sänker du dig till det som stan är bäst på - fult skvaller.
Sköterskan som behandlade henne är av en annan åsikt.
Hon som fick sparken för tjänstefel?
Som var på en metadonklinik bara för att hon gillade metadon?
Fult skvaller.
Du verkar inte vara klar över vad som är viktigt här.
Hjälp mig att hitta John Keene.
Annars kan du åka hem. Det är ditt val.
Två bourbon. Dos. Dubbla. Por favor.
Gracias.
Varsågod.
- Vad gör du här? - Vad gör du här?
Jag tänkte ta ett sista glas eller två innan jag blir gripen.
Jag kan inte gå tillbaka till Ashley. Inte hem heller.
Jag tar hellre livet av mig i skogen.
Jag klandrar dig inte.
- Skål. - Skål.
Så här sitter jag nu.
Folk tror att jag är skyldig bara för att jag grät.
Du är ju kille. Killar ska inte vara blödiga.
Min mamma gav mig en bok när Natalie hade dött.
Den handlar om hur män sörjer.
Förnekelse sägs vara bra för män så jag låtsades inte bry mig.
Det funkade i ungefär en timme. Det är bättre att dricka.
Det var som om nån valde de enda tjejerna här som kunde tänka själva.
Kunde våra systrar ha blivit vänner?
- Marian, menar jag. - Nej, för fan.
Hade din döda syster varit för god för min döda syster?
- Du vet vad jag menar. - Ja, ja.
John, säg mig en sak.
Dödade du dem? Du har aldrig sagt att du inte gjorde det.
Du sa: "Ingen tror att jag dödade min syster."
Nu har du chansen. Berätta din historia. Försvara dig.
Jag har slutat med sånt.
- Jag är trött på det. - Säg: "Jag dödade inte min syster."
- Du vill bara ha en story... - De vill att jag ser dig som mördare.
Nånting säger mig att du har en annan story.
- Nej. - Okej då.
Så varför döda Natalie?
Mordet på Ann kan jag förstå. Hon var ju en elak liten fitta.
Men Natalie? Luftstrupen som brister...
Hon rev mig inte. Hon var nagelbitare.
Tänderna var lätta att dra ut. Vi hade verktyg på svinfarmen.
Vi drar ut tänderna på grisarna.
Det känns bra att få ut dem. Som en lättnad.
Varför döda små tjejer?
Jag vill våldta dem, men gör det inte för jag kan inte styra begäret.
Så jag dödade dem i stället. För att utplåna begäret.
Jag trodde att det räckte med Ann, men det var Natalie jag ville åt.
Där hör du. Jag kan också berätta historier.
Använd den om du vill.
Eller kanske den här?
En bror saknar sin syster så mycket... att han vill dö.
Men den är skittråkig, va? Hitta på en annan, då.
Du kommer aldrig över det här, va?
Hennes fingernaglar var målade.
Nån hade målat hennes naglar. Natalie skulle aldrig ha gjort det.
Är det här ett skämt? Folksångerskor på en slaktarbar.
- Jag dödade inte Natalie. - Jag vet.
Du är vacker.
Förlåt. Bara... en komplimang. Få inga idéer nu.
Det är du också.
Antingen kör jag till stationen eller också rakt ner i en sjö.
Sluta. Du klarar inte av ett förhör i ditt tillstånd.
- De skulle äta dig levande. - Det ger jag fan i.
Jag bryr mig inte om ifall de burar in mig eller avrättar mig.
- Jag dog i samma stund som det hände. - Nej, det gjorde du inte.
Du är också död.
Fan ta dig.
Sätt igång, Camille. Bevisa att du inte är död.
Tack.
SJUKHUSET I WOODBERRY
- Vad är en PEG-kateter? - Man ger näring genom en sån.
Den sätts in i magsäcken på patienter som inte kan äta-
-så att mamman kan ge mat.
Jisses.
Den misstänkte är lokaliserad till El Camino Motel, 25 km norrut.
Flickor, knacka inte så hårt, är ni snälla.
- Förlåt, ms Crellin. Är Amma hemma? - Amma mår inte riktigt bra.
- Vad gäller det? - Vi ville bara berätta om John Keene.
De ska gripa honom, ma'am.
Alla är säkert glada att rättvisa ska skipas.
Amma kommer att bli lättad. Snälla, kom inte hit mer i dag.
Bitch.
Vad tror du att jag blir när jag blir vuxen, mamma?
- Tror du att jag kommer att få barn? - Jag vet inte.
Hur ska jag kunna veta det? Det är många år dit.
Tror du att jag inte blir vuxen?
Är det därför jag ska förbli barn?
- För att jag inte ska bli som Marian? - Du är som Marian.
Nej, jag är inte lika bra.
Man är aldrig lika bra som de döda.
Sch, sch. Nu yrar du.
Bara litegrann. Duktig flicka.
Jag kommer strax tillbaka. Vila dig nu och ge mig din mobil.
Den andra.
Camille reser i morgon. Då blir allt som vanligt igen.
Jag gillar att ha Camille här.
Drick lite vatten och försök sova ruset av dig.
Jag såg det här häromdan.
Får jag se?
Det är okej, Camille.
Låt mig få se.
- John. Ingen får se det. - Jag får.
Det är okej, Camille. Låt mig få se dig.
Låt mig få se dig. Det är okej.
Över hela kroppen?
Knullad.
Utmattad.
Körsbär.
Sjuk. Borta.
Du läser mig.
Fel.
Faller.
Stygg.
Det är okej.
- Hur illa är det? - Mycket illa. Stackars liten.
Okej då.
Sätt dig och koppla av. Spela lite musik.
Gjorde din syster det?
Jag tyckte aldrig att hon var elak.
Hon var bara helt sig själv. Hela stan hatade henne för det.
Men hon bets?
- Som ett djur? - Ja, för fan. Hon bet folk.
I självförsvar. Vilket jävla ställe.
Den enda som nånsin brydde sig om min syster var din mamma.
Jag vet att hon kände Natalie.
- Och Ann också, väl? - De förlorade tjejerna.
De som alla andra gav upp hoppet om.
Hon fortsatte bara att komma tillbaka för mer.
Natalie kämpade emot - fysiskt.
- Vann hon? - Ja.
Ja. En gång måste hon sys.
Men det var Ann som gjorde det - inte Natalie.
Men hon gav aldrig upp.
Det var som om hon försökte komma underfund med dem.
Men inte med mig.
Det kanske var fel av mig.
Hallå.
Vad är det?
- John Keene, är du där?! - Ett ögonblick!
Kom ut, grabben!
Herrejesus. Ta på dig byxorna. Sätt fart. Ta på dig byxorna.
Mot väggen. Händerna på ryggen.
Knäpp händerna. Benen isär. Stå still.
- Är du myndig, grabben? - Ja, jag är arton.
John Keene, du är gripen.
Du har rätt att vara tyst. Allt du säger kan användas mot dig i rätten.
Du har rätt till juridiskt ombud. Har du inte råd ordnar vi med det.
Ta kläderna, Mike.
- Förstår du rättigheterna? - Ja.
- Okej. Har du honom? - Jag har honom.
Ni får en stund på er att samla ihop era saker.
Var vill du börja?
Det är... inte som det verkar.
Det låter som en kliché...
Det stinker ju för fan om dig. Jag känner igen den lukten.
Han ville bara dricka sig till lite mod innan han blev gripen.
Kanske skulle han berätta nåt.
Han ville att jag skulle ta honom hit så att han fick sova ruset av sig.
Han är oskyldig, Richard.
Snackade ni om det när han hade sin kuk i dig?
- Du vet att han inte... - Knullade dig?
Dödade dem.
De hittade blod från Natalie där han bodde.
Du och jag har spelat ett spel, eller hur?
Perverst, men det är inte det enda.
Det handlar alltid om familjen, Camille.
Det är alltid den jävla familjen.
Jag borde ha satt åt den huvudmisstänkte.
- Gör inte... - Jag borde ha satt åt honom.
Jag skulle ha knäckt den jäveln för flera veckor sen.
Vi har både förlorat... människor, Richard.
Vilken tröst ni måste ha varit för varandra.
Vet du vad jag har gjort de senaste 24 timmarna?
Jag har studerat dig, Camille.
Därför att du är så jävla fascinerande.
Vem är hon? Vad döljer hon?
Du hade mig på kroken, men i vilket fall är det över.
Richard... Snälla, gå inte. Snälla.
Snälla, hata mig inte. Snälla du. Snälla, hata mig inte.
- Sluta. Res på dig! - Snälla...
Du är ingen dålig människa.
Du var med om nåt hemskt och skyller ditt skitliv på det.
Folk går verkligen på din sorgliga historia...
...men egentligen är du bara en alkis och en hora.
Vad gör vi med tjejen, polischefen?
- Låt henne bara vara. - Okej.
Titta vad katten har släpat in. Kom in.
Vad trevligt att du tittar in.
Jag ska fixa nåt att dricka till dig.
- Du ser ut att behöva det. - Okej.
Slå dig ner. Jag ska stänga av den här skiten.
Det här är min variant.
Lagom mycket Stoli för att magen ska blöda.
Åh, lilla gumman. Oss tjejer emellan så ser du för jävlig ut.
Tro mig, jag är specialist på den looken.
Min man gav mig den här skitfula grejen.
Jag har mina skönhetshemligheter i den.
Varsågod. Ta för dig. Jag har massor.
Jag har endometrios och svag bäckenbotten.
Jag har cystor, interstitiell cystit, IBS-
-och fibromyalgi.
Och hypokondri!
Det är lite fram och tillbaka med alla diagnoserna.
Jag vet bara att jag har ont.
Jackie... Du har alltid varit snäll mot mig. Alltid.
Jag har läst Marians journal.
Ditt namn dyker upp överallt. Du ville ha information.
- Information... - Ja.
- ...begärd. - Jag fick alltid avslag.
Vad letade du efter?
Vad... Vad minns du av hennes begravning?
Mest att jag bara såg på henne.
I den vackra klänningen.
Den lilla späda kroppen. Allt den kunde berätta. Borta.
Kom igen. Drick med mig.
Låt mig få ta hand om dig en stund.
Enkelt, eller hur? I vilket fall som helst var det jättevackert.
En jäkla Martha Stewart-begravning. Marian såg ut som en ängel.
Din mamma har aldrig varit vackrare än den dan.
Hon grät och grät.
Sen brände hon henne.
- Vad? - Kremerade.
Åh, vad de älskade din mamma i Woodberry!
Sköterskorna stod där som körtjejer-
- när hon kom till intensiven. Hon hade alltid med sig godis.
Mamman till ett sjukt barn bakade till personalen. Herregud. Årets mor.
Drick upp, gumman. Drick upp.
Gillar du inte mina bloodisar?
Jag vet att de är kassa.
Men varje gång jag ber dig dricka dem så gör du det.
Hur kommer det sig?
Det blir lättare.
Det blev lättare... för Marian.
Du gjorde det svårt.
Svårt för dig själv och för Adora.
Marian? Det var lättare för henne.
Man lägger sig ner och låter det hända.
Och du visste?
- Och lät det ske? - Vad skulle jag göra?
Vem skulle jag prata med? Vem fan skulle tro mig?
- Inte konstigt att du är sjuk. - Jag gjorde vad jag kunde.
- Du är sjuk. - Gå inte härifrån.
Kom tillbaka hit.
Jag gjorde vad jag kunde, för helvete!
- Hej, gumman. Hur är det? - Hej, Eileen. Får jag...?
- Får jag tala med Curry? - Vad är det, vännen?
Jag bara...
Du skrämmer mig, vännen.
- Du skadar väl inte dig själv? - Nej, nej. Jag bara...
Nej, jag bara...
Älskling, nåt är fel.
- Vad är det, Camille? - Jag bara...
- Min mamma... - Kom igen, Grönis. Säg vad det är.
Min mamma gjorde det. Min mamma gjorde det.
Camille, hör på mig. Du är jättestressad.
Det var fel av mig att skicka dit dig.
Jag vill att du kör till närmaste flygplats-
- ...och flyger hem hit. - Nej.
Jag ersätter dig för biljetten-
- men du måste komma hem nu, Camille.
- Förstår du? - Nej.
Hon gör det igen och jag måste hand om det.
Nej, Camille. Camille? Fan!
Allt ska ut. Duktig flicka.
Duktig flicka.
Gud har gett mig ännu ett sjukt barn.
- Hej, tjejer. - Hej, polischefen.
Så det är säkert att vara ute på gatorna igen?
Säkert eller inte - det hindrar väl inte er?
- Vad kommer att hända med John? - Det beror på rättssystemet.
Var är er kompis? Ni tre hänger väl alltid ihop?
Hon fick inte gå ut. Hon är sjuk.
Ett gott råd: se er för.
Kommer ett fyllo körande i full fart är det inte säkert att han ser er.
Eller hon. Inga könsfördomar, polismästaren.
Sjuk.
Text: Gunvor Assergård ww.sdimedia.com